–Hur går det? –Carsely Advertiser tar reklambilder.
Och reportern är mutad med champagne–
–för att skriva gott om Barfield Hall som bröllopsarrangör.
–Toppen. Är Charles Fraith nöjd? –Är kunden nöjd?
Kunden är hänförd!
–Hörde du? –Du låter inte så hänförd.
Jag har fått ischias av yogaklassen som hon här har anmält mig till.
Namaste. Det är yoga för "Välkommen".
–Eller så avskyr jag bröllop. –Hon menar det inte.
Det gör jag visst det. Hej då, Roy.
Bruden avskyr visst också bröllop.
Om det är någon tröst, så grät jag på min bröllopsdag.
–Jaså? Och ni är ihop fortfarande? –Ja, det är vi.
Barn. Barnbarn. Mr Raisin och jag kunde inte vara lyckligare.
–Mår du bra? –Nu gör jag det.
Tack vare den här rara damen.
–Tack för lånet, Jo–Jo. –Ingen orsak. Något lånat...
Vi får prata mer senare.
Du ser inte gammal nog ut för att ha barnbarn.
Det är jag. Med anledning av det jag sa.
Nu lämnar jag över till Bernie Barrington.
Kära gäster! En skål för brud och brudgum: Kylie och Zac!
Kylie och Zac!
Jag vill tacka Kylies mamma som bad mig överlämna henne.
Det var en ära, Freda.
Jag har känt Kylie hela hennes yrkesliv.
Och Zac – hon hatar att arbeta.
Jag ger dem ett år. Nej, förresten. Sex månader.
Hon var alldeles ifrån sig förut. Titta på honom.
–Han ser ut som om han väntar på... –Bussen?
Det måste vara svårt att uppfostra ett barn helt på egen hand.
Den här vackra unga damen.
Det är Gud som säger åt dig att inte vara så deprimerande.
Agatha.
Jag heter så.
–Du har undvikit mig sedan kyssen. –Nej, inte alls.
Det är lugnt, du kan slappna av.
Jag var rörd och du var en axel att gråta ut mot – bokstavligen.
Det behöver inte betyda något.
Jag känner likadant.
Bra.
Agatha...
Kör försiktigt. Det är översvämning i Evesham.
Det ska jag göra.
–Vad har hänt där? –Inte vet jag.
Vad är det som pågår?
Åh, nej.
Kylie...
Och lyft.
Det är förfärligt.
De lyfter den stackars flickan ur vattnet nu. Åh, Roy, det är...
...en PR–mardröm för Barfield Manor.
Ring Charles Fraith och säg att du tar dig an det här.
Mrs Agatha Raisin? Vad gör ni här? Som om jag inte redan visste det.
Ursäkta mig en minut, Roy.
–Jag hade bara vägarna förbi. –Naturligtvis.
Det här är ett polisärende, så lägg er inte i utredningen.
–Allvarligt talat, Agatha. Låt bli. –Det tänker jag göra.
Det tänker jag absolut inte göra. – Bill.
Ni borde förhöra brudgummen, Zac Leeson.
Han verkade vilja vara nån annanstans.
Jag kan inte gripa någon för det. En jury vill ha bevis.
Jag ska hitta bevis. Du ska hitta bevis, menar jag.
Brudgummen är alldeles för uppenbar.
Dessutom tyder allting på självmord. Det är inget mord att utreda.
Jag tror inte att jag klarar det. Det är inte naturligt ens.
Aggy? Rita kände Kylie.
Det gjorde jag. Hon och mamman deltog i mina lördagslektioner.
Jaså? Gjorde de verkligen?
–En fråga. Hurdan var Kylie? –Mycket följsam.
Förlåt. Du menar... Hon var underbar.
–Verkade hon nedstämd? –Nej. Hon gladdes över giftermålet.
Zacs pappa Terry äger nattklubben Rave.
Rave? Jag älskar Rave! Jag tillbringade min tonårstid på Rave.
–Vet du om... –Gamla, goda Rave.
Har du yrat färdigt om Rave? Tack. – Var kan man hitta hennes mamma?
Polisen säger att Kylie tog livet av sig.
Det skulle hon aldrig göra. Varken på sin bröllopsdag eller annars.
Det här är lite känsligt, men... var de lyckliga?
Jag sa att hon var för ung för att gifta sig, men hon lyssnade inte.
Jag var 22 när jag gifte mig med min före detta make.
Jag vill väldigt gärna hjälpa dig, Freda.
Jag hade fel angående Zac.
Det där ser inte ut som en man som ska till att mörda sin fru.
Kan vi prata om annat? Det här är väl ett affärsmöte.
Förlåt, Charles. Vad är ett barns död jämfört med tre inställda bröllop?
Jag ville säga det innan du såg på nyheterna.
Kylie Stokes drunknade inte. Hon försvann efter vigseln.
Därefter blev hon mördad och dumpades djupfryst i ån.
Du hade rätt. Det var inte självmord, utan mord.
–Det var mord. –Vad säger du? Hur då?
–Hon blev djupfryst och slängd i ån. –Djupfryst? Vad hemskt.
Jag måste prata med Zac och Kylies vänner.
Nej!
Du ska inte prata med någon alls. Låt polisen sköta det.
–Och din bröllopsverksamhet, Charles? –Glöm den.
Jag ber dig, lägg dig inte i.
Det är olikt Charles att ta vid sig så.
Det enda Charles tar vid sig av är hans banksaldo.
–Här kommer det. –Kylie Stokes otröstliga brudtärna.
Sharon, hur reagerade du på att Kylie har blivit mördad?
Det är helt enkelt förfärligt!
Jag jobbade ihop med Kylie på Barringtons. Hon var underbar.
–Vad heter du? –Phyllis Heger.
Purchase Ledger Clerk. Och modell.
Kylie hade två brudtärnor. Jag måste prata med den andra.
Och Zac och den där hemska Phyllis– varelsen. Utan att Wilkes får veta.
Enkelt. Du såg hur förtvivlat de ville synas i tv.
Roy kan vara producent för ett nytt realityprogram i tv–
–om att vara ung i Cotswolds. De säger vad som helst för att synas.
Jättebra! "Evesham är Det enda sättet"?
Jag gör PR för ditt produktionsbolag.
Jag kan vara din huvudperson – Cotswolds sexigaste städerska.
Det tänker jag inte säga.
–Tjena. –Vad är du för något?
–Tv–producent! –En blind sådan?
–Är det där dina egna kläder? –Japp.
Tänk, jag är på Rave igen. Jag hade ihop det med barkillen –02.
Titta. Zacs pappa står där borta.
Men var är Zac?
Henne pratade jag med på bröllopet.
Vi vill ha vår döda vän Kylies favoritdrink. Två Skrikande Orgasmer.
Du skulle ta dig bra ut framför kameran.
–Jag, då? –Hollywood?
I så fall skulle jag vilja veta...
–Om du får betalt? –Får jag lansera min egen parfym?
Det här är ett program med hög profil.
I synnerhet med tanke på medias intresse för Kylie Stokes–mordet.
Hon var vår vän. Jag pratade i tv om det.
Ja. Jag var på bröllopet för att göra reklam för en annan kund.
Jag vill inte skvallra–
–men Zac Leeson var inte glad på sin högtidsdag.
Vad då, skvallra? Jag vill inte vara med i tv över huvud taget.
Kylie var min bästa vän.
Zac också. Vi är båda förkrossade över att hon är borta.
Det är så tragiskt.
Vi hade tänkt oss en tragisk kärlekshistoria.
"Romeo och Julia klarar tidens prövningar."
Det skulle bli så känslosamt!
Kylie älskade verkligen Zac. Det var så romantiskt.
Utom när Phyllis ville döda Kylie för att hon snodde Zac för henne.
Så Phyllis och Zac var ett par? Var inte de bästa vänner?
Phyllis är många saker. Hon hatade Kylie.
Phyllis...
...är ett psykfall.
Nu vill jag att ni går.
Ni gör Joanna och mig upprörda med ert prat om min svärdotter.
Förlåt. Men min kund här ska göra ett nytt tv–program–
–och vi hoppas kunna ha med er klubb.
Därför behöver vi prata med er, och med Zac.
Min son orkar inte prata med någon. Lämna honom i fred.
Var vänliga och gå nu.
RAVE
Zac ser då ut att må bra. Mycket bra.
Däremot inte hans pappa.
Han kanske bara spelar beskyddande pappa.
Hur som helst så måste vi prata med den där Phyllis.
Agatha.
Hör du mig?
Agatha? Hur gick det?
–Vad gör du här? –Jag följde efter dig.
Jag sa ju att jag var orolig för dig och jag fick rätt.
–Hur är det? –Bra.
Lägg ner det här, Agatha. Innan du blir dödad. Kom.
–Är det säkert att du mår bra? –Ja.
Vad håller han på med?
–Hej då. –Vi ses senare.
Mår du inte bra? Vad är det?
Kom, så går vi in. Se så.
Kom, vi går in.
–Ringde Charlie polisen? –Nej. Han föreslog det inte ens.
–Inte klokt. Då gör jag det. –Nej, gör inte det.
Säg inget till Wilkes.
Med den här tv–bluffen och allt kan jag mycket väl bli anmäld.
Jag ger inte upp. Jag måste lösa det här, James.
Jag måste tala med Zac. Och den där hemska Phyllis Heger.
–Jag följer med dig. –Nej, det behövs inte.
–Charlie sa att han... –Det gör han inte.
Det är farliga människor. Och jag har varit soldat.
Du är trygga händer med James här.
Han är vår...talangchef.
–Som en flott Simon Cowell. –Just det, en flott Simon Cowell.
Hur som helst, Phyllis, så söker vi en stjärna.
Ni har hittat henne. Sökandet är över, flotte Simon.
–Hurra! –En stor frys.
Jag vill bara säga ur ett PR–perspektiv när någon är ny–
–i mediavärlden att de kommer att rota efter hemligheter.
Jag har inga hemligheter. Jag är som en öppen bok.
Bra. Har du hotat med att döda Kylie Stokes?
–Hur rör det tv–programmet? –Det sa jag nyss.
Ja, hon stal min Zaccy ifrån mig. Men jag skulle inte kunna döda Kylie!
–Miss Stokes hotade en del själv. –Gjorde hon? Vill du berätta?
Slampan hade en affär med vår chef, Bernie Barrington.
–Han som överlämnade henne? –När pervot ville göra slut...
...hotade Kylie att berätta för frun om han inte betalade.
–Ryms en kropp i den frysen? –Var det Phyllis?
Hon är en korkad slampa.
Men om hon förmår mörda, vem vet?
Pressade Kylie Barrington på pengar? Phyllis kan ha hittat på det.
Annars är Barrington vår huvudmisstänkte. Och en snuskgubbe.
Jag hoppas att bästa vännen Joanna vet hur det ligger till.
Freda gav mig adressen. Jag hälsar på henne nu – ensam.
Jag vill inte att du skrämmer henne. Tack, du var till stor hjälp i dag.
–Trevligt, flotte Simon. –Vi hörs, Agatha.
BARRINGTONS MJUKVAROR & LÖSNINGAR
Jag vill be om ursäkt för häromkvällen.
Du vill inte delta i programmet, men om Kylies historia kommer upp–
–vill jag att den hanteras på rätt sätt.
Tack.
–Field's. Är det ett familjeföretag? –Var. Min farfars gamla butik.
Det är lite kusligt att bo här, men det är nära till jobbet.
Agatha vill ställa några frågor om Kylie.
Nej. Förlåt mig.
Jag vill inte tränga mig på.
Du tränger dig inte på. Vi tittar bara i gamla album.
Tack.
–Det var året då vi började i skolan. –Så fint.
Det var jag som började med albumen. Det är jag som är nörden.
Kylie hade fullt upp med att leva livet.
Jag och sexårige Zac Leeson.
Han bjöd med mig ut på frukostrasten och dumpade mig på lunchen–
–för att gå tillbaka till Kylie. En hjärtekrossare redan då.
De ska stå i ordning!
För guds skull, det spelar ingen roll.
Nej. Förlåt.
Jag är lite spänd just nu. Det är vi alla.
Vad ville du fråga om Kylie?
Det kan vänta. Jo, det kan vänta.
Ta hand om dig, Freda.
–Det var något du ville fråga om. –Nej, nej. Det kan vänta.
Snälla, Agatha. Jag vill veta.
Nåja, då så.
Det ryktas om att Kylie hade en affär med Bernie Barrington.
"Din ljugande, perversa slyna, Raisin."
"Du är avundsjuk för att hon var ung och vacker, din torra nucka."
–Du är inte torr. Eller gammal. –Formellt sett är du en nucka.
–Hej. –Vad är det?
–Vi har fått in ett klagomål... –...från Freda Stokes.
Hon vill att du ska sluta rota i fallet Kylie.
Det var faktiskt hon som bad mig rota i det, Bill.
Jag vet. Men det måste upphöra nu.
Vi har också hört att tv–folk ställer frågor om mordet på Kylie.
Vilka gamar! Så typiskt massmedia. Att de inte skäms.
Producenten är en stilig man i 40–årsåldern.
40? Nej, inte är han det!
Jag har jobbat inom media ett tag–
–och skulle vilja påstå att en sådan producent borde vara–
–någonstans i 30–årsåldern.
Var det något mer du ville säga?
–Nej. –Bra.
Då så.
–Berätta om Barrington och Kylie. –Vi måste prata med Barrington först.
Nej, varken med Barrington eller någon annan.
Inte jag, men du. Smickra honom med att få vara med i ditt program.
Inte ensam. Barrington kan vara mördaren. Jag följer med.
James, ta inte illa upp. Du kanske var en exemplarisk soldat–
–men du övertygar inte som tv–producent.
Det här är ett jobb för en avancerad lögnare utan några skrupler.
Tack, gullet!
Varje program behöver en miljö. Ett Central Park eller Queen Vic.
Det måste inte vara en pub eller ett kafé.
Det kan vara ett datorföretag som säljer mjukvara till revisorer.
Såsom Barringtons. Bra för affärerna.
Du förstår, Bernie, att jag ser dig som en Cotswolds Alan Sugar.
Du är avskedad.
Egentligen inte, lilla damen. Du är befordrad–
–och jag ska ge dig en stor, fet bonus.
Agatha, jag vill bjuda över dig till Barfield.
Vi kan äta middag och prata om fallet.
Charlie, du försöker väl inte få dit mig så att du kan stöta på mig igen?
För i så fall slösar du med din tid.
–Charlie älskar en utmaning. –Ja, jag vet.
Fast Freda Stokes har motat bort mig från fallet.
Då ses vi senare.
Hej.
Jo, vi har en utställning med gamla foton från Carsely och Evesham.
Kan du hjälpa mig i teståndet? Alla har sagt nej.
Varför har alla sagt nej till det? Nej.
Agatha, du klagar jämt över att du känner dig utanför.
Du måste engagera dig i byns liv!
–Som du vill. –Så ska det låta!
–Du är avskedad! –Du är lustig.
Hon retas bara. Ciao så länge.
Han såg inte mig! Jag ville bara se hur det går.
Hur gick det?
Jag ville försäkra mig om att Gemma och Roy hade beskydd.
Jag gav honom hela "du kan inte ha skelett i garderoben"–harangen.
Sen frågade jag om Kylie Stokes hade pressat honom.
Kylie kunde inte göra det, eftersom hustrun redan kände till affären.
Det var fruns förslag att ge Kylie 15 000 pund.
Som tack för sex med Bernie och för att slippa ha sex med Bernie.
Freda, först vill jag be om ursäkt om jag har orsakat dig smärta.
Sedan tror jag att du vill höra det här.
Där är det. 15 000 pund från Barrington.
Kylie, hur tänkte du?
–Vem mördade min flicka då? –Jag vet inte.
Nej. Dagen före bröllopet–
–mottog hon 5 000 pund av Charlie Fraith.
Berätta för polisen. Jag kan inte tro att min vän Charles är en mördare.
–Det är just därför... –Vän eller inte, det ser inte bra ut.
Han blev upprörd när Kylie blev mördad.
Han tillkallade inte ens polis när du blev rånad på gatan.
Och han gav offret 5 000 pund.
Det finns säkert en oskyldig förklaring till pengarna.
Eller kanske en mycket skyldig förklaring–
–men jag är säker på att han inte har dödat någon.
Så jag tänker äta middag hos honom och prata igenom saken.
Är det inte misstänkt att han bjuder dig på middag?
Egentligen inte.
Han vill bara försöka stöta på mig.
Så, James. Hur ser jag ut?
–Mycket vacker. –Tack.
–Du är bra för mig, Charlie Fraith. –Jag vill vara något annat.
Hurdan är du?
–Jättegott. Vad är det för något? –Bara något jag hittade i frysen.
–Mår du inte bra? –Jo.
Jag tror att jag behöver lite vatten.
Nej, sitt kvar. Jag behöver ändå gå på toaletten.
–Vrid bara. –Ja.
Agatha?
–Vad gör du här inne? –Jag bara...
Pop–Tarts är verkligen goda, eller hur?
Jag måste ha Pop–Tarts nu.
Du har ju inte ätit upp din mat.
Jag köpte dem åt min brorson.
Jag vill ha mina egna Pop–Tarts.
Jag är lustig på det viset.
–Du borde nog gå och öppna. –Jag vill inte.
Charlie! Charlie...!
Jag råkade vara i närheten och tänkte att Agatha kanske behöver skjuts.
Du hade rätt. Bra tänkt!
Din bil står ju här. Du drack bara ett glas.
Jag drack innan jag åkte. Jag borde nog inte ha kört.
Hej då, Charlie!
–Vad letar vi efter? –Allt som avviker.
Misstänkt beteende.
Vad är det?
Det är något bekant med Joannas klänning.
Whisky?
Jag vill nog äta lite innan jag börjar med whiskyn.
Tänk att Freda hade råd med Barfield för vakan.
–Det hade hon inte. Jag bjöd på det. –Gjorde du? Det var snällt av dig.
Uppriktigt sagt, så har jag dåligt samvete.
Varför har du dåligt samvete, Charlie?
Någonting lånat!
–Joanna. –Inte nu, är du snäll.
Jag ville bara säga att klänningen är vacker.
En lokal modeskapare från Cheltenham, min favorit.
Den liknar Kylies bröllopsklänning. Både tyget och detaljerna.
Hade hon lånat den av dig?
Freda hade inte råd med en fin klänning–
–och jag ville att Kylie skulle se vacker ut.
Varför hade du en bröllopsklänning? Har du varit gift?
Nej. Nåja, nästan.
Jag köpte den när jag trodde att mannen tänkte fria.
Men han älskade mig inte alls.
–Vem var det? Förlåt min näsvishet. –Du har rätt, det är näsvist.
Men...?
Det var Terry Leeson, Zacs pappa. Men det är hemligt.
Terry vill inte att Zac ska få veta att han låg med en av Zacs vänner.
Charlie, jag är skyldig dig en ursäkt.
Du sitter uppenbarligen illa till.
Jag borde hjälpa dig, men sanningen är–
–att mina känslor för Agatha sitter i vägen.
Sir Charles Fraith! Med anledning av anonym information–
–är ni gripen som misstänkt för mordet på Kylie Stokes.
Det var jag som ringde dem. Förlåt, men jag var tvungen.
–Ni begår ett misstag. –Nej.
Såvida ni inte vill bli gripen för undanhållande av bevis.
Agatha Raisin. Vänd dig inte om. Jag måste prata med dig.
Möt mig i kyrkan klockan 23 i kväll. Kom dit, är du snäll.
Mikrofonen bör vara på nu.
–Hör du mig, Agatha? –Ja.
Jag testar, jag testar. Markkontrollen till Wong.
Hör du mig, assistent Wong?
Pastorn och mrs Bloxby bör gå nu. Det är snart dags.
–Min kyrka görs till en brottsplats. –Jag bad inte Zac möta mig här.
–Jez är kyrkoherde och inte påven. –Ordklyveri, ers nåd.
Gud!
Förlåt mig.
Terry Leeson ringde polisen. Zac är försvunnen.
Terry! Kan vi pratas vid?
–Absolut inte. Jag tillkallar polis. –Nej, nej. Gör inte det, snälla du.
Du vet att Zac ville tala med mig i går kväll?
Vet du vad han ville prata om?
Jag vet inte varför någon vill prata med någon av er.
Jag vet om dig och Joanna Field.
–Vad? –Hon berättade det i går.
Att ni hade ett förhållande.
Skulle jag och Joanna ha haft ett förhållande? Är du tokig?
Jag brukade hämta henne på dagis. Det är perverst nonsens.
Jag förstår varför Zac inte skulle...
Om du kommer i närheten av min son lovar jag att göra dig illa.
Var är du? Du lovade hjälpa till i teståndet.
Jag fattar inte vad jag gör här. Terry Leeson har något för sig.
Låt polisen göra sitt jobb.
Som historiker finner jag det här fascinerande.
Som en normal person finner jag det urtrist.
Mr Green vill ge dig en privat visning som tack för hjälpen.
Det var vänligt. Jag kommer att utkräva min hämnd.
Det här är gamla stadens bibliotek.
Det låg på en annan plats än nya stadens bibliotek.
Intressant! Vem hade trott det? Ska vi fortsätta då?
–Nej, jag är inte färdig här ännu. –Det tror jag.
Den där? Den är inte särskilt intressant.
Wyvern Street, Evesham på 70–talet. Barringtons gamla byggnad.
–Gamla? Deras gamla byggnad? –Jag ska packa ihop nu.
Hallå där, sakta i backarna, mr Green. Vänta ett litet ögonblick.
–Det där är Field's. –Ja, Field's. Kvartersslaktaren.
Jag föredrog Dowie's på High Street. Deras biff var utsökt.
Slaktare har frysar, mr Green. Slaktare har frysar!
Ja, det hoppas jag.
Annars skulle allmänhetens hälsa vara allvarligt hotad.
Joanna!
Joanna.
Joanna. Joanna!
Snälla Gud, måtte det vara Pop–Tarts.
Jag visste att något inte stod rätt till på klubben.
Sedan sa Freda att den berömda Agatha Raisin utredde mordet på Kylie.
Jag försökte tysta dig då.
Det var du som slog ner mig på gatan. Var det du som dödade Kylie Stokes?
Jag älskade Zac. Han sa att han älskade mig.
Sedan stal den lilla slampan honom–
–precis som hon stal allt ända sedan vi gick på dagis.
Så ja. Jag dödade Kylie.
Det fina med att ens farfar har varit slaktare–
–frånsett alla gratiskorvar–
–är att man lär sig hantera en kniv.
För att kunna stycka ett kadaver eller en kropp.
Röstbrevlådan. Vi åker till Field's.
Vänta! Jag vore tacksam om någon kunde ta ett foto av Field's.
Jag och Zac hade ett förhållande–
–ända tills den dagen då han friade till henne.
Och några dagar senare sa jag till honom:
"Bara jag inte blir för full på bröllopet"–
–"och berättar för gästerna att du har knullat en av tärnorna."
Det var därför han såg ängslig ut. För att du skulle yppa något?
Stackars godtrogne Zac.
Han och Kylie kom dagen efter för att lämna tillbaka klänningen.
Den självgoda slynan gick på om sitt livs lyckligaste dag.
Jag har varit näst bäst i 22 år!
Det brast för mig. Jag gav mig på henne, men Zac drog i mig.
Pang! Hon slog i skallen.
Zac insåg att det såg illa ut och ville gå till polisen. "Gör det."
"Gå till polisen så berättar jag för alla om vårt förhållande"–
–"och att du gjorde det med avsikt."
Senare samma kväll, när det var översvämning, slängde vi henne i ån.
–Iförd din bröllopsklänning. –Snyggt drag, va? Det var min idé.
Men så i går kom Zac och sa att han tänkte träffa dig–
–och avslöja alltihop.
Så jag knuffade in honom där och fryste honom till döds.
–Backa! Jag dödar henne! –Ta det lugnt.
–Backa. –Släpp kniven.
Nej!
Kniven!
Kylie kom till mig veckan före bröllopet.
Men för någon som ville prata om maten var hon mycket tunnklädd.
Hon stötte på mig och jag kunde inte stå emot.
–Du kunde, men gjorde det inte. –Nåja.
Så vi kysstes och gick på, men plötsligt började hon skrika.
Hon sa att jag hade antastat henne och för att inte gå till polisen–
–måste jag lova att sänka priset med 5 000 pund.
Det var dyrt hångel för 5 000 pund.
Vi kan ha hunnit lite längre än...
Det räcker! Bespara damerna de snuskiga detaljerna.
Den här damen vill höra allt snusk.
–Nej. Helst inte. –Som du vill.
Den här damen sätter på te.
Och den här gentlemannen gör dig sällskap.
Jag vill bara säga att det inte är några känslor inblandade.
Jag tror att vi alla vet det, Charlie.
Åtminstone inte sådana som vi pratade om. Så...
Lycka till.
–Vad ska det betyda? –Ingen aning alls.
Hur gammal...?
Jag undrar bara hur gammal du var när du gifte dig?
Jag? Gammal nog för att veta bättre.
–Ångrar du dig? –Jag tror inte på ånger.
Gör man ett misstag, ska man försöka att inte upprepa det.
Ja. Du har rätt.
Jag tänker förbli ensamstående för allt framtid.
Var är teet?
Text: Ansis Grinbergs www.sdimedia.com